NOTTINGHAM SLOT
Skynd dig.
- Er du snart færdig? - Næsten.
- Der kommer nogen. - Vagter!
- Slottet vågner. - Vi må have fat i pagten.
- Robin, der er ikke tid. - Gør det stille.
Værsgo.
- Hvor er pagten? - Hvor er alting?
Det ved jeg ikke. Men godt, at ingen hørte os. Sidst havde de hunde!
Løb.
I HJERTET AF ENGLAND
LEVER EN LEGENDE
Bedst på www.NXTGN.org
SHERWOOD-SKOVEN
- Skal du ikke spise? - Nej.
Vi må have fat i pagten. Giver vi den til kongen, er sheriffen fortid.
Vi har ingen anelse om, hvor den er gemt, Robin.
Alarmen!
Hvem sagde, at penge ikke vokser på træerne?
- Jeg har ikke mere end ti shilling. - Hvorfor så gøre modstand?
Tal sandt, så tager vi kun lidt.
- Ellers tager vi alt. - Det er sandt!
- Jeg skal bruge dem på min elskede. - Skal du købe en kvinde?
Hendes far lånte penge af kannikken af Berkley.
- Berkley er i ledtog med sheriffen. - Faderen underskrev et gældsbevis.
- Og nu kan han ikke betale? - Nej, han er død.
Hold op. Den hopper vi ikke på.
Gældsbeviset er låst inde på slottet.
Beatrice må tjene hos kannikken, indtil gælden er betalt.
- Hvor stor er gælden? - 2000 pund.
- Ti shilling forslår næppe. - Jeg har ikke mere!
- Jeg betaler, til Beatrice er fri. - Det her bliver bare bedre og bedre.
- Hvis du taler sandt, min ven ... - Det gør jeg!
Hvis du virkelig kun har ti shilling, skal vi nok betale din gæld af.
- Hvad hvis det er sandt? - Det er det ikke!
Det var jo det, jeg sagde. Ti shilling.
- Hvad laver du? - Det er alt, hvad vi har!
Vi tager fra de rige og giver til de ... rige?
Så han kan gifte sig, Will. Se det som en bryllupsgave.
Kan vi ikke bare give ham en stegegaffel som alle andre?
Fyld bunden med sand. Vi følger pengene og finder pagten.
Stol på mig. Jeg har en plan.
NOTTINGHAM SLOT
Det er Robins favorit. Den fører ind på slottet.
En simpel jernrist sætter en stopper for det.
Sæt tremmer for og giv ham lædertøj. Han er en helt.
Så smart som at fjerne pagten.
- Hvad laver du? - Ikke noget.
Du røber Robins hemmeligheder. Du rådede dem til at tømme rummet.
- Jeg slås for mit liv, Marian. - Ja, det gør du.
Hvis du ikke holder op, så dræber jeg dig.
- Er der noget galt? - Nej.
- Jeg ville bare hilse på de lokale. - Ind.
John af York, min kære søn. Det er skønt at se dig.
- Hvor meget får jeg denne uge? - Det hele.
Mine bærere har alle pengene. Jeg kommer for at hente min brud.
Det var da godt. Sheriffen bliver henrykt.
Giv pengene til vagterne. Jeg overbringer de gode nyheder.
- Ved du, hvad du laver, Robin? - Stol på mig, John.
Deres Nåde, vi har et problem. Følg med.
- Det ligner da ikke et problem. - Det er tilbagebetalingen af et lån.
- Hvad er problemet så? - Det er Beatrices gæld.
Det er for sent. Vi har allerede aftalt at sælge hende til Durham.
- Hvor har han pengene fra? - Jeg ved det ikke, men han har dem.
- Hvad skal jeg sige til ham? - Sig, det er Guds værk.
- John. - Beatrice.
- Hvad laver du her? - Jeg betaler gælden og redder dig.
- Tag hende. - Hvad laver I? Hvad sker der?
Slip hende! Hvad gør I ved Beatrice?
- Der er ikke penge nok. - Jo.
- Renter og det hele. - Men ikke løseafgift.
- Hvad? - Yderligere 500.
500? Så gifter jeg mig med hende uden gældsbeviset.
Forstår du ikke, hvordan gæld fungerer? Hun tilhører kirken.
Jeg ved, hvor han har pengene fra. Det er Robins.
- Hvordan ved du det? - Fordi jeg ... ved det.
Hvorfor skulle Robin give penge til en ridder?
Fordi han ved, at han får dem tilbage.
Så må vi skuffe ham.
Vi lægger dem i dit fuglebur. Det er tid til afsløringen.
- Er det mon klogt med buret? - Det er genialt.
Alle kan se, hvis Robin Hood forsøger at stjæle pengene.
Hvor skal de hen? De burde ikke være drejet til højre.
- Til højre fører ud igen. - Robin.
- Det her er ikke godt. - De skulle jo føre os til pagten.
Hvad er det?
Folk. Mit kære folk.
Vi er samlet her for at overvære afsløringen af mit prægtige fuglebur.
- Hvad laver I? - Vi vil finde pagten.
Nottinghams skatkammer. Vores fælles finanser.
For alle at skue, hvilket atter viser -
- min vilje til at regere med åbenhed.
Og her er den seneste indbetaling til vores skatkammer -
- som ifølge en pålidelig kilde -
- kommer fra selveste Robin Hood.
- Der ryger vores penge. - Bueskytter overalt. Snedigt.
Hvis I støder på Robin Hood, og han spørger, om I har set hans penge -
- kan I sige, at svaret blæser i vinden.
Det var Allans ide. Han har afsløret alle veje ind på og ud af slottet.
- Godt tænkt, Allan. - De spærrer udgangene. Du må ud.
- Hvad hvis Allan sladrer om dig? - Jeg har sørget for, at han tier.
Stop! Det er mine penge!
- Hvad laver den mand? - Jeg vil have min brud!
Han er forelsket.
Jeg har indfriet gælden, og I har fået jeres penge.
Det er jer, der er tyvene. De og kannikken, ikke Robin Hood.
- Vagter, hæng ham! - Hvad?
- Kom så, John. - Tag fat i hjørnet, Much!
John! Spring!
John! Nu!
Skynd dig! Løb!
- John! John ... - Kom nu!
- Vi har mistet alle pengene. - Du kunne have fået os slået ihjel!
- Sagde du, det var vores penge? - Nej.
Kannikken sagde, at det ikke var nok. Jeg skulle betale løseafgift.
Ved du hvad? Vi må tage en snak med ham kannikken.
Han hører ofte skriftemål på kroen.
- De slap væk. - Er du overrasket?
Hood slipper altid væk. Jeg er træt af det!
Denne gang kommer vi til ham.
Som jeg sagde til Gis, kan jeg ikke fortælle Dem, hvor Robin bor.
Hvis side er du på, Allan?
- Han er måske alligevel flyttet. - Det finder vi ud af. Han skal dø.
Hvis han ikke er flyttet, er der masser af fælder. Det er for farligt.
Tag dig ikke af det, min dreng. Vi sender dig ind først.
- Marian. - Robin er i knibe, far.
Allan fører Gisborne til lejren. Jeg må ud at advare ham.
Sheriffen har blokeret udgangene. Hvad skal jeg gøre?
- Vil du ende i en celle som jeg? - Nej, men jeg må advare Robin.
- Er han alle de risici værd? - Ja.
- Han kan ikke ændre på noget. - Jo.
Han vil afsløre forrædernes pagt for kongen.
- Sheriffens dage er talte. - Ved Robin, hvor pagten er?
- Nej, men han finder den. - I to ...
- I er drømmere. - Fordi vi ikke er svage som du?
Alt det her er din skyld. Du lod sheriffen fratage dig dit embede.
- Det passer ikke. - Og du dømte Rob til ...
Du skulle jo hjælpe os. Jeg har ikke tid til det her.
Jeg skammer mig til tider over dig.
Marian!
- Hvad vil du? - Jeg vil aflægge skriftemål.
- Dit skriftemål. - Hvor er Beatrices gældsbevis?
- Jeg har det ikke. - Er det i fugleburet?
- Hvor skulle jeg vide det fra? - Du forstår vist ikke.
Hvor er sheriffens dokumenter?
Med Gud som min ven sværger jeg, at jeg intet ved.
Jeg sværger, at hvis du ikke siger det -
- vil Gud snart ikke bare være din ven, men din nærmeste nabo.
- Lad mig gå, så siger jeg det. - Det er en aftale.
Jeg har ingen anelse om, hvor sheriffen har sine papirer.
- En anden har indfriet gælden. - Hvad? Hvem?
Jarlen af Durham. Han gifter sig med Beatrice på lørdag.
- Hun vil ikke giftes med en anden. - Hun ved intet.
- Det er umoralsk! - Bliv voksen! Penge styrer moral.
Durham betaler mere, end du kan drømme om. Hun er en smuk pige.
- I svor ikke at gøre mig fortræd. - Han svor.
- Ikke jeg. - Tak.
- Gisbornes mænd, ind bagi! - Vi skal til Hoods lejr! Fart på!
Jeg må bede om en tjeneste, Guy. Jeg må finde en læge. Far er syg.
Du kender reglerne for din husarrest.
Jeg følges med dig derhen, og jeg går lige hjem. Jeg beder dig.
SHERWOOD-SKOVEN
- Saml alle. Vi har ting at se til. - Hvad er der sket?
Sheriffen sælger Beatrice til Durham. Hun skal reddes.
- Allan har jo blokeret indgangene. - Vi finder på noget. Kom nu.
- Jeg står i gæld til jer alle. - Det er vores kald.
- Du aner ikke, hvad hun betyder. - Lad mig gætte. Du kan ikke sove?
Du ser hende på hvert gadehjørne? Jeg gætter bare.
Mange tak. Endnu en gang står jeg i gæld til dig.
Jeg synes ikke om sheriffens behandling af din far og dig.
- Skal jeg vente, mens du går ind? - Nej, jeg vil ikke opholde dig.
- Robin! - Ja, min elskede?
- Du ser godt ud deroppe. - Det skal du få betalt!
Du ser underskøn ud fra alle vinkler.
Hvordan ser jeg ud derfra? Jeg tog fejl. Allan er ikke til at stole på.
- Han er ved at føre Gisborne herud. - Allan?
- Du burde blive hos os. - Jeg kan ikke bo i skoven.
- Grønt klæder mig ikke. - Det er din far, ikke?
Jeg kan ikke svigte ham. Og de må ikke finde mig her.
- Det, jeg sagde før ... - Hvad?
Jeg sagde, du så underskøn ud. Jeg mente det.
Jeg mente, hvad jeg sagde. En dag skal du få betalt, Robin af Locksley.
Du gættede altså bare? Løgnhals.
Vi har spærret lejren af.
Vi møder dem på den nedre vej.
Vi giver Allan, hvad han fortjener. Nu er der krig.
Som sheriffen sagde: Du fører an.
Vi er jo ikke fremme endnu. Okay.
Vent her, vagter.
Jeg sagde jo, at I skulle vente.
Hood! Vi var jo ikke fremme endnu. Han vidste, at vi kom.
Det er Robin!
Guy! Guy, hop op!
- De slap væk. - Han ved, at nogen har advaret os.
- Allan ville aldrig forråde Marian. - Jo.
Allan forråder ikke nogen. Det sørger vi for.
- Luk op. Vi har sårede mænd. - Gisborne sagde, at I døde.
Ser vi døde ud? Luk op!
- Gå hen til tårnet og hent pigen. - Hvad med dig?
- Jeg finder Allan. - Robin, gør ikke noget ...
Jeg ved, du holder af ham, Djaq -
- men han skal stoppes for vores alles skyld.
- Held og lykke. - Er I klar?
- Robin. - Ventede du din nye ven, Gisborne?
Du må ikke misforstå det her. Jeg havde intet valg.
Jeg ville aldrig føre ham til lejren. Jeg elsker jer alle sammen.
Som man siger: Den, man tugter, elsker man.
Gør det ikke, Robin!
- Kan vi ikke tale om det? - Fortæl først, hvor dokumenterne er!
Ingen anelse. Jeg rådede ham bare til at fjerne alt.
- Hvor er pagten? - Det ved jeg ikke.
- På hans værelse? Stol på mig. - På dig? Nej tak, du!
- Jeg forråder dig ikke. - For sent. Og Marian er den næste.
- Jeg er ingen Judas. - Og jeg er ingen Jesus.
- Marian? - Hvad er der sket med dig?
En ulykke i skoven. Det er intet.
- Hvordan har sir Edward det? - Jeg er på vej hen til ham nu.
Jeg skal sige, at du spurgte til ham.
Marian. Jeg har også en anden side.
Guy ... min far ... Jeg vil gerne besøge ham alene.
Naturligvis.
- Og nu ... - Jeg beder dig. Jeg vil ikke dø.
- Du slipper ikke fra mig. - Skån ham, Robin!
- For min skyld. - Jeg gør det for din skyld.
- For at beskytte dig. - Hvis du elsker mig, skåner du ham.
Jeg elsker dig virkelig. Derfor kan han ikke få lov at leve.
En dag gør han noget, der tager dig fra mig.
Tilsvært os ikke med hans blod.
Du skylder mig dit liv. Vov ikke at forråde mig!
- Det tog dig lang tid at sige det. - Sige hvad?
- Jeg må have været halvt bims. - Du kan skam ende helt bims.
Jeg tror, jeg ved, hvor pagten er.
- Ja? - Vi skal føre fangen til Durham.
Din kommende mand venter på dig.
Far? Jeg har taget lidt mad med, far.
Jeg er ked af det, jeg sagde.
Pagten!
Jeg vidste, den lå her.
Mine nøgler! Vagter, vagter!
Mine nøgler lå her!
Hvad har vi så her?
Min gamle ven, hættemågen.
- Leder du efter mig, sherif? - Vagter! Efter ham!
- Er du sluppet ud? - England skal jo reddes!
- Jeg har pagten. - Kom. Denne vej.
- Hood er på slottet! - Afspær alle udgange!
- Gennemsøg korridorerne! - Vel mødt, mine venner.
- Et nyt medlem af banden. - Stil jer bag mig.
Faldgitteret er åbent.
Alle soldater, træd an! Alle udgange skal afspærres!
- Hvad gør vi nu? - Vi fortsætter.
- Lad os komme igennem, gutter. - Ingen kommer ud. Alt er blokeret.
Vi skal eskortere fangen til jarlen af Durham.
- Tak. - Stop ham! Det er Hood!
Godt forsøgt.
- Så samler skyerne sig over dig. - Skyer generer mig ikke.
Skyer betyder regn.
- Lønningsdag, drenge! - Skynd jer!
Væk med jer! Hænderne væk fra mine penge!
Vi deler os. I ved, hvor vi skal mødes. Smid uniformerne.
Han slipper væk!
Er alle uskadte? Godt.
- Hvor tror du, at du skal hen? - Berkley?
- Pigen bliver. Hun tilhører Durham. - Nej, hun hører til hos mig.
- Giv mig hende, eller han dør. - Lyt ikke.
- Løb, Robin! - En fejl, bessefar. Nu er du død!
Drop det, Berkley! Du er Guds mand. Du kan ikke dræbe.
Du er en krigens mand, der ikke kan dræbe.
Ikke det?
Nej, Edward! Læg ham ned.
Fjern ikke kniven. Jeg gør mit udstyr klar.
- Før John og Beatrice i sikkerhed. - Denne vej. Skynd jer!
- Sir Edward. - Forlad mig.
- Jeg sinker jer. - Løb.
- Jeg forstår ikke Marians følelser. - Jeg fortjener dem sikkert ikke.
Det tror jeg nu, at du gør.
Du må hellere tage ... pagten.
- Du skal ikke ofre dit liv for mig. - For England.
Hør på mig, Robin. Hvis Marian mister os begge, dør hun af sorg.
- Det sker ikke, Edward. - Hils hende fra mig.
Sig, at ... at ...
- ... at det er godt at drømme. - Det skal jeg nok.
Hvem der?
Edward?
Vagter!
Far? Far.
Vågn op, far ... Jeg beder dig.
Far? Far?
Hvad skete der? Sig, hvad der skete!
Der var ingen vidner. Sheriffen tror, at han hjalp Hood.
Nej, nej.
- Undskyld. - Marian ...
Undskyld, far.
- Marian ... - Lad mig være i fred.
- Kom nu. - Rør mig ikke!
Vent. Hør på mig.
Du er ikke i sikkerhed her.
Det er din, ikke? Den dræbte din faders vogter.
- Det er jeg ligeglad med. - Det er sheriffen ikke.
Når han finder ud af, at din dolk dræbte vagten, bliver du hængt.
Lad mig tage mig af dig. Beskytte dig.
Jeg har altid holdt af dig.
Mine følelser for dig ... Jeg troede, at de var forsvundet.
Men det er de ikke. De er stærkere end nogensinde.
- Nej, nej! - Tilgiv mig.
Det var upassende. Men med tiden ...
Jeg var hos ham, da han døde.
Jeg er ked af det.
Det er min skyld. Jeg sagde, han var svag.
Han døde som en helt. Han stjal pagten for England.
- Han troede, at jeg var trodsig. - Nej.
Jeg skulle hilse dig og sige: "Det er godt at drømme."
Kom med mig ud i skoven. Jeg har en hest, der venter.
Kom.
- Lover du at beskytte og ære hende? - Ja.
Som retmæssig herre over Locksley i Nottingham -
- erklærer jeg jer hermed for mand og kone. Du må nu kysse bruden.
Tak.
- Stegegaffel. - Mange tak.
Held og lykke! Du desarmerede fælden, ikke, Will?
Bedst på www.NXTGN.org
Tekster: Cecilie Hassenkam Rasmussen www.sdimedia.com